![Eva Tind](https://modernista.se/sites/default/files/styles/forfattarbild/public/forfattare/eva_tind.jpg)
EVA TIND [f.1974] är en dansk författare som bland annat tilldelats Romanprisen av Danmarks Radio och Klaus Rifbjergs debutantpris av Danska Akademin. Kvinnan som samlade världen är hennes hyllade, biografiska roman om en enastående men hittills ofta förbisedd dansk vetenskapskvinna och hennes längtan efter att göra avtryck i världshistorien.
Eva Tind • Kvinnan som samlade världen: Historien om Marie Hammer
Under fyra decennier, från 1930-talet till 1970-talet, reser den danska zoologen och entomologen Marie Hammer jorden runt med ett övergripande mål: Hon ska genom sina insektsstudier bevisa att världens kontinenter en gång suttit ihop. Hon bildar också familj, men vägrar – i trots mot den rådande tidsandan – att låta det stå i vägen för hennes forskning.
Som första kvinna följer Marie Hammer 1932 med på polarforskaren Knud Rasmussens sista expedition till Thule på Grönland. Därefter samlar hon själv in pengar till sina månadslånga expeditioner, och skriver som oavlönad forskare sin doktorsavhandling hemma vid köksbordet med fyra barn omkring sig.
Trettio år efter sin första expedition ska Marie Hammer förändra historien. Med en kompromisslös envishet – och genom alla de uppoffringar som krävts – har hon lyckats med sitt mål: att samla världen.
I svensk översättning av Sabina Söderlund.
»En välskriven liten pärla om en kvinna värd att lära känna.« Pernilla Ericson, Nyhetsmorgon, TV4
»Ett inspirerande läsäventyr om en vetenskapskvinna du sent ska glömma. Läs den!« Agneta Norrgård
»Lyfter fram en enastående kvinna ur glömskan.« Politiken
»Lysande biografisk roman.« Berlingske
»En berättelse om en kvinna som var en världsledande pionjär inom sitt fält. Förhoppningsvis kommer denna roman återuppväcka intresset för Marie Hammer; det är en fascinerande berättelse att läsa del som en biografi och dels som ett tidsdokument över 1900-talets forskningsvärld.« Betyg: 4 av 5 – Frida Jönsson, BTJ
»Marie Hammer får kropp och själ i Eva Tinds prosa.« Weekendavisen